Спеціально для Крим.Реалії
Влада Ялти має намір упорядкувати виступи вуличних музикантів, повідомила заступниця голови російської адміністрації міста Світлана Новодацька. За її словами, артисти зможуть виступати на променадах і в підземних переходах Ялти, заплативши в міський бюджет. Для реалізації такої інновації місцева влада розробляє пілотний проєкт «Вуличні музиканти».
«Ми плануємо провести кастинг вуличних музикантів і чітко визначити, де й коли їм можна буде виступати. Основними вимогами до музикантів будуть обов'язкове дотримання затвердженої дислокації, рівня шуму, часу роботи, а також якість музики та сценічний образ. З переможцями кастингу будуть укладені договори на платній основі», ‒ повідомила Світлана Новодацька.
Ми плануємо провести кастинг вуличних музикантів і чітко визначити, де й коли їм можна буде виступатиСвітлана Новодацька
За її словами, в новому проєкті будуть чітко позначені місця дислокації вуличних артистів, які з'являться не тільки на набережній, але в інших популярних місцях відпочинку, а також у підземних переходах.
Начальник управління культури російської адміністрації Ялти Ірина Гришко уточнила, що прослуховування музикантів буде здійснюватиметься один раз у сезон, а місця дислокації планується розігрувати щомісяця.
«Ну все, приїхали»
Проєкт «Вуличні музиканти» і зразок договору з «менестрелями» поки не оприлюднені, але ялтинські артисти вже захвилювалися. «Ну все, приїхали, ‒ поділився зі мною тривогами знайомий музикант з Ялти. ‒ Пам'ятаєш фінальну сцену з фільму «Асса», де завідувачка ресторану зачитує Віктору Цою правила поведінки музикантів на сцені? Вона каже про обов'язкову довідку з ЖЕКу, диплом про закінчення музичного закладу, затверджену для виступів форму одягу, правила поведінки на сцені.
Ось до такого жорсткого «совка» хочуть нас привести сьогодні».
Ця фінальна сцена з фільму Сергія Соловйова добре відома ‒ після неї група «Кіно» виконує пісню «Перемен». Фільм знятий у 1987 році, але дії російської влади Ялти у сфері культури сьогодні нічим не відрізняються від радянських.
«Тепер вони хочуть, щоб ми ще й гроші за виступи платили», ‒ каже музикант. ‒ «Артистів ‒ у стійло!» ‒ ось їхній девіз».
Без підсилювальної апаратури, в суворо визначених місцях, охайні та тверезіЗ постанови Андрія Ростенка
Тим часом це не перша спроба ялтинських чиновників впорядкувати вуличну музику ‒ ще у 2016 році місцева влада загнала артистів у жорсткі межі. «Без підсилювальної апаратури», «в суворо визначених місцях», «охайні та тверезі», ‒ говорилося в постанові, підписаній тодішнім главою Ялти Андрієм Ростенком.
Документом було встановлено: щоб отримати дозвіл на виступ, артист має заздалегідь (щомісяця до 20 числа) подати заяву в управління культури міста. До заяви необхідно було додати копію паспорта, репертуарний план, програму виступів із зазначенням планованих номерів. Рішення про видачу узгодження ухвалювала Громадська рада з культури після прослуховування артиста.
Вуличний музикант на набережній Ялти
До Громадської ради з культури тоді входили: голова постійного комітету з освіти та культури Олена Надель; голова громадської організації «Південне життя» Руслан Новиков; заслужений працівник культури Юрій Сумбаєв; начальник відділу муніципального контролю за облаштуванням міста Станіслав Коваленко; керівниця Ялтинської централізованої клубної системи Олена Бєляєва; директор ялтинської школи мистецтв Сергій Стьопін; викладачка ялтинської музичної школи ім. Спендіарова, заслужена діячка мистецтв Оксана Соколик; директорка ялтинської музичної школи ім. Спендіарова Тетяна Хорошун; керівниця профспілкових організації та установ культури Ялти Людмила Малашко.
Здавалося б: чому дозвіл має узгоджувати голова профспілки установ культури, голова якоїсь громадської організації і начальник відділу муніципального контролю за облаштуванням міста? Та й взагалі, чому його хтось має узгоджувати? Ці питання ялтинські музиканти ставили тоді, ставлять і зараз. Але цього разу влада Ялти хоче, щоб артисти ще й заплатили в бюджет гроші за право виступати.
Незрозуміло, що в цьому випадку робити з численними «гастролерами» ‒ самодіяльними музикантами, які приїжджають до Криму на відпочинок, а заодно й на вулицях пограти.
У сусідів теж жорстко
У сусідньому Севастополі вуличних музикантів «привели до спільного знаменника» у листопаді 2018 року. Російський уряд міста ухвалив постанову, відповідно до якої вуличні музиканти та творчі колективи зможуть грати і співати для громадськості у двох місцях на Приморському бульварі, в парку Ахматової та Динопарку, тільки після узгодження програми виступів з управлінням культури та отримання там дозволів на концерти. Дозвіл видається на місяць.
Вуличний музикант на набережній Корнілова в Севастополі
Нововведення стосується тільки чотирьох затверджених місць, в інших музиканти можуть грати без дозволу, адже, за попередженням російської прокуратури міста, постанова може стати «обмежувачем» прав і свобод громадян.
Потенційні «екстремісти»
Справа, звичайно, не в грошах, які вже точно ялтинський бюджет сильно не наповнять. Головний пункт вимог, який турбує владу, це репертуар. І в Ялті, і в Севастополі, і в інших містах під час вуличних виступів часто звучить українська музика. Найчастіше чомусь виконують композиції українського гурту «Океан Ельзи». Безконтрольності в цьому питанні російські пропагандисти допустити не можуть.
Тому за «потенційними екстремістами» стежать особливо пильно. Торік у червні, наприклад, в Ялті поліція перервала концерт севастопольської групи Kooraga. При цьому концерт був узгоджений з адміністрацією Ялти, але вокаліста-керівника групи відвезли до відділку й виписали протокол «за порушення правил облаштування».
Після цього припинили й виступ місцевого трубача Віктора Малиновського з його співучою собакою. Щоправда, ні трубача, ні його пса ‒ Мухтара везти до поліцейської дільниці не стали.
Прийшли поліцейські, стукали у двері, погрожували вибити. Вимкнули електрику мені в квартиріАндрій Панцовський
Про те, що подібні методи ‒ поширена практика в сусідній Росії, свідчить гучний випадок, коли в Москві саксофоніст зіграв перехожим з вікна своєї квартири. До нього прийшла поліція й погрожувала вибити двері.
«Прийшли поліцейські, стукали у двері, погрожували вибити. Вимкнули електрику мені в квартирі», ‒ розповів музикант Андрій Панцовський, який 20 років грає на саксофоні на вулицях російської столиці.
Дивно, але концерти вуличних музикантів у Ялті перестали заважати чиновникам і поліції фактично відразу після того, як змінився начальник муніципального контролю Артем Товстіаді. «Ситуація змінилася, нас ніхто вже не чіпає. Моя думка, що це була публічна демонстрація сили, більше ні з чим не можу зв'язати», ‒ розповів вокаліст і гітарист кавер-групи Kooraga Антон Андрієвський.
Your browser doesn’t support HTML5
Море, музика, Мухтар: історія співучого пса з Ялти
За повідомленням міської адміністрації Ялти, торік у липні «добро» на виступи отримали два струнні квартети ‒ музиканти Симфонічного оркестру Кримської філармонії, кавер-група Kooraga, «Сектор Блюз», трубач Віктор Малиновський та його пес Мухтар, а також інші артисти: п'ятеро художників, один ілюзіоніст, два екстрим-шоу та два танцювальних колективи.
Положення про новий проєкт поки розробляється. У ньому будуть враховані інтереси всіх сторін: як музикантів, так і жителів прилеглих будинківІрина Гришко
Але, як бачимо, наявність дозволу не гарантує, що в артистів не виникне проблем із виступами.
У березні 2021 року начальниця управління культури російської адміністрації Ялти Ірина Гришко повідомила, що на набережній виступають близько 10 вуличних музикантів, а в перспективі їх кількість планують збільшити.
«Положення про новий проєкт поки розробляється. У ньому будуть враховані інтереси всіх сторін: як музикантів, так і жителів прилеглих будинків», ‒ сказала керівниця управління культури й додала, що в разі невиконання умов договору, він буде розірваний, а місця виступу виставлять на конкурс повторно.
Your browser doesn’t support HTML5
Вечірній балаган на ялтинській набережній
Геннадій Кравченко, кримський оглядач (ім'я та прізвище автора змінені з міркувань безпеки)
Думки, висловлені в рубриці «Погляд», передають точку зору самих авторів і не завжди відображають позицію редакції