У Сімферополі біля будівлі підконтрольного Росії Кримського гарнізонного військового суду співробітники російської поліції затримали кількох активістів «Кримської солідарності», серед них – кореспонденти об'єднання Вілен Темер`янов, Абляміт Зіядінов, які є і журналістами видання Грани.ру, а також Ерфан Бекіров.
Як повідомляє «Кримська солідарність», активістів затримали, коли люди, які прийшли підтримати фігурантів красногвардійської «справи Хізб ут-Тахрір», вже почали розходитися.
Вілен Темер'янов
«Організація масового перебування громадян. Встановлено, що він (Вілен Темер'янов – КР) має стосунок до цього. Докази будуть у суді надані. (Затримуємо – КР) на підставі кодексу про адміністративні правопорушення», – сказав під час затримання поліцейський, який представився в.о. заступника начальника поліції з охорони громадського порядку, майором поліції Олексієм Стеценком.
Затримання Ерфана Бекірова
«Поліція займається своєю роботою. Ваші дії розцінені як перешкоджання законній діяльності співробітників поліції. Ми проведемо перевірку і відпустимо», – сказав інший співробітник поліції при затриманні Ерфана Бекірова.
За інформацією активістів, усіх затриманих відвезли у відділ поліції №3 «Центральний» Управління МВС Росії в Сімферополі.
Пізніше стало відомо про затримання четвертого активіста, також кореспондента «Кримської солідарності» з Джанкойського району. Його ім'я і прізвище з'ясовують.
Раніше повідомлялося про те, що близько 200 кримських татар прийшли під будівлю суду в Криму підтримати фігурантів красногвардійської «справи Хізб ут-Тахрір», яким у суді Роства-на-Дону 3 листопада винесли обвинувальний вирок. Кримчан засудили на 42 роки на трьох.
Так, Рустему Емірусеїнову дали 17 років з відбуванням перших двох років у в'язниці, решту – на суворому режимі. Арсену Абхаїтову – 13 років з відбуванням перших двох років у в'язниці. Ескендеру Абдулганієву – 12 років, також з відбуванням у в'язниці перших двох років. Крім цього, суд ухвалив зарахувати час тримання під вартою в термін покарання.
З вечора 2 листопада сотні кримських татар, які виїхали з Криму до Ростова-на-Дону на оголошення вироку фігурантам красногвардійської «справи Хізб ут-Тахрір», блокували співробітники російської ДПС на Керченському мосту. Після десятигодинного очікування люди повернулися до Криму. Адвокат Микола Полозов зазначив, що російські силовики «порушили право на свободу пересування» щодо кримськотатарських активістів.
Російські правоохоронні органи офіційно ситуацію не коментували.
Південний окружний військовий суд Ростова-на-Дону (Росія) 29 січня почав розгляд справи фігурантів красногвардійської «справи Хізб ут-Тахрір» по суті.
Your browser doesn’t support HTML5
«Методи сталінського режиму». Фігуранти красногвардійської «справи Хізб ут-Тахрір» виступили з останнім словом (відео)
У лютому 2019 року в будинках кримських татар у селищі Октябрське Красногвардійського району Криму російські силовики провели обшуки. Пізніше до управління ФСБ Росії в Сімферополі відвезли Ескендера Абдулганієва, Арсена Абхаїрова і Рустема Емірусеїнова.
ФСБ Росії стверджує, що затримані жителі Красногвардійського району причетні до діяльності забороненої в Росії та на території анексованого нею Криму організації «Хізб ут-Тахрір».
Кримські «справи Хізб ут-Тахрір»
Представники міжнародної ісламської політичної організації «Хізб ут-Тахрір» називають своєю місією об'єднання всіх мусульманських країн в ісламському халіфаті, але вони відкидають терористичні методи досягнення цього і кажуть, що зазнають несправедливого переслідування в Росії та в окупованому нею в 2014 році Криму. Верховний суд Росії заборонив «Хізб ут-Тахрір» у 2003 році, включивши до списку об'єднань, названих «терористичними».
Захисники заарештованих і засуджених у «справі Хізб ут-Тахрір» кримчан вважають їх переслідування мотивованим за релігійною ознакою. Адвокати зазначають, що переслідувані у цій справі російськими правоохоронними органами – переважно кримські татари, а також українці, росіяни, таджики, азербайджанці та кримчани іншого етнічного походження, які сповідують іслам. Міжнародне право забороняє запроваджувати на окупованій території законодавство держави-окупанта.