Правозахисник, син учасника дисидентського руху генерала Петра Григоренка Андрій Григоренко, вважає, що нинішнє становище кримськотатарського народу на анексованому Росією півострові гірше, ніж було за часів СРСР. Правозахисник вказує на масові арешти й утиски корінного народу Криму.
«Таке враження, що кримських татар, дійсно, хочуть винищити, а в Крим намагаються завести інших людей. Це за теперішніх часів називається етнічна чистка, але я називаю це геноцидом. Мені боляче говорити на цю тему... Міжнародна громадська думка, тиск іноземних державних структур може змінити це становище. Проблема в тому, що Європа значною мірою залежить від газу й нафти Росії та настільки залежить, що вони йдуть на всякі не найдоброзичливіші кроки стосовно України і Криму», – поділився з Крим.Реалії Григоренко.
Він вважає, що змінити ситуацію в Криму також здатні правозахисники.
«Я думаю, принцип той же, що і ми, покоління правозахисників, що вимирає, проповідували, – стояти до кінця, незважаючи ні на що, бути на висоті совісті. Це важко, коли тебе б'ють, саджають до в'язниці, але це єдиний спосіб, іншого немає. «Лише той гідний честі й свободи, хто кожен день іде за них у бій», – сказав правозахисник.
Після анексії Криму Росією на півострові ФСБ проводить регулярні затримання, обшуки і допити незалежних журналістів, кримськотатарських активістів, опозиційних і проукраїнських громадських діячів та представників релігійних меншин. Правозахисники називають ці дії російських силовиків політично мотивованими.
Петро Григоренко і президент США Джиммі Картер
Генерал Петро Григоренко народився 16 жовтня 1907 року, учасник Другої світової війни, командував дивізією. 1961 року виступив з критикою сталінізму та політики М. Хрущова, створив товариство боротьби за відродження ленінізму, за що був позбавлений звання, нагород та пенсії. Радянська влада назвала Григоренка божевільним і примусово направила його в психіатричну лікарню. 1967 року він став одним із організаторів Української Гельсінської групи. Виступав на захист кримських татар та інших депортованих народів. У листопаді 1977 року Григоренка відправили за кордон нібито на лікування, а потім позбавили громадянства й заборонили повертатися на батьківщину. Григоренко продовжив правозахисну боротьбу, закликав підтримати радянських дисидентів і боротися за звільнення незаконно ув'язнених.