Спеціальний представник Державного департаменту США з питань України Курт Волкер у найближчі два тижні планує візит в Україну, під час якого, окрім Києва, також відвідає один з українських портів на Чорному морі.
Він закликає Росію негайно звільнити українських моряків та повернути кораблі (25 листопада російські військові в нейтральних водах Керченської протоки таранили, обстріляли і захопили три кораблі ВМС України – катери «Бердянськ» і «Нікополь» і буксир «Яни Капу», що прямували з Одеси до Маріуполя, у полоні опинилися 24 члени екіпажу суден, троє з них поранені). Остаточна відповідь США та ЄС на атаку Росії в Азовському морі ще формується і в арсеналі американського уряду та їхніх союзників залишається ще чимало важелів тиску на Росію, сказав він в інтерв’ю Українській службі «Голосу Америки».
Спеціальний представник Державного департаменту США з питань України Курт Волкер та журналістка Української служби «Голосу Америки» Тетяна Ворожко
– Чого Росія намагається домогтися цією ескалацією?
– Я думаю, що вони намагаються вплинути на політику в Києві, виставити уряд у поганому світлі, мовляв, ці речі все ще тривають. Зрозуміло, що український уряд не може це контролювати, рушійною силою тут є Росія. І не можна розглядати цей інцидент поза ширшим контекстом.
Росія роками закладала цеглини, що призвели до цього інциденту. Претензія на анексію Криму, претензія на територіальні води, побудова мосту, посилення військово-морських патрулів, одностороння претензія на контроль над доступом до Азовського моря. Ми говорили з партнерами та передбачали саме такі дії.
Росія намагається вплинути на українські вибориКурт Волкер
– Тобто ви це бачите в контексті виборів?
– Так, абсолютно. Я думаю, що Росія намагається вплинути на українські вибори, так само як вони намагалися вплинути на вибори в Німеччині, Франції. Чого вони не розуміють, так це те, що українці змінилися, у них сильніше відчуття національного духу та ідентичності.
– Як ви оцінюєте відповідь українського уряду?
– Спершу я хотів би відзначити витримку українських капітанів та моряків. Вони намагалися мирно пройти з Одеси до Маріуполя. Росіяни їх зупинили, атакували, переслідували, знову атакували, взяли на абордаж і захопили. І вони не стріляли у відповідь. Вони намагалися уникнути конфлікту і поводилися відповідально.
Що стосується політичної відповіді, я думаю, що українці правильно зробили, потужно порушивши це питання в НАТО, ЄС, у двосторонніх відносинах. Це щось, що ми всі маємо визнати неприйнятним.
– Чи запровадження воєнного стану, на вашу думку, є правильною ідеєю?
– Я думаю, що існують конкретні причини, чому український уряд вирішив запровадити воєнний стан в обмеженому форматі – на 30 днів і лише у декількох регіонах країни, щоб це не зачіпало президентські вибори, але дозволило мобілізацію призовників, рух військових сил. Але я думаю, що важливо, щоб Україна була сильною і стійкою демократією, яка не потребуватиме воєнного стану як довготермінового рішення.
– Які нові важелі стримування Росії розглядаються? Українські високопосадовці говорять про те, що працюють разом із партнерами над запровадженням власних санкцій проти росіян та замороженням активів російських громадян та компаній на території України. Що ви про це думаєте?
– Треба бути обережними та дотримуватися духу чинних санкцій. Вони не можуть бути каральними щодо звичайних російських та українських громадян. Санкції, які запровадили ми та ЄС, спрямовані проти російського бізнесу та урядових структур з метою вплинути на ухвалення рішень Росією. Це не про покарання, а про пошук механізму, який би привів до рішення.
– Сполучені Штати готуються запровадити нові санкції проти Росії через хімічну атаку в Солсбері. Чи могли російські дії в Азові бути спробою отримати важіль впливу з метою уникнути цих санкцій?
– Якщо це так, то вони домоглися зворотнього ефекту. Конгрес підготував цей закон. Адміністрація відповідальна за його імплементацію. Адміністрація може обрати різні санкційні заходи, запропоновані Конгресом. І чим більше росіяни роблять такі речі, як атакують українські військові кораблі і захоплюють українських моряків, тим більша вірогідність, що Адміністрація обере жорсткіші заходи.
– Чи може Україна розраховувати на більшу військову допомогу після атаки в Азові?
– Це вже відбувається. Минулого року президент Трамп вирішив надати антитанкові ракети Javelin («Джавелін»). Ми продали антиснайперські системи. Інші країни надають підтримку. Ми усунули ембарго на продаж зброї Україні, що залишалося з минулої адміністрації. Ми кажемо, що Україна себе захищає, вона має право це робити, має право на оборонні можливості, і ми готові вести розмову про те, як закрити прогалини в цих можливостях.
– Як в США, так і в Україні закликають до обмеження права російських суден заходити в іноземні порти. Чи це можливо?
– Можливо, рішення в цьому напрямку ще не ухвалили, але минулими вихідними одна з президентів земель у Німеччині, можливий наступний лідер ХДС Аннегрет Крамп-Карренбауер, говорила про можливість заборонити російським суднам, які йдуть із Криму чи Азовського моря, заходити в європейські порти. Це дуже сильна та оригінальна відповідь. Подивимося, чи вони розвиватимуть цю ідею, і ми це також розглянемо.
Це називають ядерною опцією, але вона залишаєтьсяКурт Волкер про можливе відключення Росії від фінансової системи SWIFT
– Один із методів тиску на Росію, який обговорюється, – відключити Росію від SWIFT.
– Це називають ядерною опцією, але вона залишається. Це дорого коштуватиме і для Росії, і для наших союзників. Але ми мусимо мати цю можливість, тому що ми не можемо допустити, аби Росія робила наступні агресивні кроки, як цей.
– У Німеччині розмірковують, чи варто продовжувати «Північний потік 2» з огляду на агресію Росії? Нещодавно Рік Перрі в Україні говорив про опозицію США будівництву газопроводу «Північний потік-2». Але його будують. Згідно із даними самої компанії, з понад шести мільярдів доларів фінансування понад половину надали європейські партнери. Чи не є це вже програною битвою?
– Я так не думаю. Я думаю, що можливість все ще залишається. Я був у Німеччині минулого тижня, і там багато людей, включно з членами Бундестагу, оглядачами Frankfurter Allgemeine Zeitung говорили про те, чи припустимо продовжувати роботу з «Газпромом», коли Росія чинить агресію відносно України, атакувала її судна, захопила моряків. Озвучувалося зауваження, що будівництво трубопроводу відбувається всупереч правилам ЄС щодо вільного ринку і директиви ЄС щодо газу. Рада ЄС, де фактично лідером є Німеччина, виступила проти, і якщо Німеччина здатна переглянути свою позицію, то і Європа може це зробити.
Ми хочемо посилити український суверенітет, її територіальну цілісність, натиснути на Росію через її дії і домогтися, щоб Росія була готова обговорювати рішення. Вони мають звільнити моряків. Зробити це як жест доброї волі перед Різдвом, перед Новим роком, повернути моряків додому, повернути судна. Їх безпідставно атакували у відкритих водах, заарештували. Вони (росіяни – Радіо Свобода) мають вдатися до деескалації ситуації та повернути їх.
По-друге, Росія має відновити діалог з Україною на базі Договору 2003 року про співпрацю у використанні Азовського моря і Керченської протоки. Території обох країн виходять до Азовського моря. Обидві країни мають право та потребу використовувати море для руху транспорту. Далі ми маємо повернутися до ширшої розмови про те, як покласти край конфлікту в східній Україні.
– На вашу думку, чи програє Україна PR-війну на Заході?
– Думаю, за останні кілька років ситуація покращилась. Ми, звичайно, намагались зіграти роль у тому, щоб допомогти змінити тон. Гадаю, Німеччина, Франція та Великобританія також це зробили. Був період, коли в Європі, гадаю, під впливом Росії, говорили, що Україна корумпована, належить до однієї ж цивілізації чи є «частиною Росії». Таких аргументів більше не чутно. Думаю, є більш чітке розуміння, що саме Росія тут робить і що це означає для України. Російський наратив вже не має такого впливу.
– Зараз повідомляють про накопичення російських військових на кордоні з Україною, Крим мілітаризований. Чи може Україна очікувати повномасштабного наступу російських військ?
– Було б надзвичайно легковажно для Росії тепер починати масштабний наступ в Україні. Українські військові більш спроможні, ніж раніше. Це дуже дорого коштуватиме росіянам. І вони втратять будь-які відмовки, за які вони зараз чіпляються, мовляв, вони не беруть участь у воєнних діях, і Україна отримає значну підтримку. Вона вже має підтримку від НАТО, США та ЄС. Ми хочемо, щоб Україна продовжувала бути успішною, процвітаючою і бути в безпеці.