Любомир Романків – винахідник світового масштабу. Він народився в Україні, навчався у Канаді та зробив блискучу кар'єру у США: став провідним науковцем компанії IBM. Винаходи Романківа вивчають у провідних університетах світу, а його портрет розміщений у Залі національної слави США. Після Ігора Сікорського, Любомир Романків став другим українцем, котрий удостоївся такої високої пошани.
Один з найвідоміших винаходів Романківа – тонкоплівні магнітні голівки для запису інформації, що уможливило появу жорстких дисків та персональних комп’ютерів, зокрема і комп'ютерів Apple.
Востаннє Романків приїздив до України у 2013 році, а до цього бував тут ледь не щороку. Тепер, говорить він, лікарі просять утриматися від тривалих перельотів через проблеми з серцем. Але Романків каже, що у скорому майбутньому він таки планує ступити на рідну землю.
17 квітня Любомиру Романківу виповнюється 90 років. Напередодні дня його народження, Радіо Свобода мало нетривалу розмову з винахідником. Ми поговорили про майбутнє комп'ютері, дитинство в Україні, Apple та про те, чому в Україні не з'являються свої Ілони Маски та IBM.
Your browser doesn’t support HTML5
Винахідник Любомир Романків про дитинство в Україні та кар’єру в Америці
Без Романківа не було б Apple: правда і міфи
– Правда полягає в тому, що ми в компанії IMB збудували п’ятидюймовий диск і ми про нього почали говорити і всім його показувати. Але IMB думала його використовувати, винятково, для великих комп’ютерів і навіть не мала на думці створити портативний комп’ютер.
Стів Возняк був один з тих, хто купив у нас такий п’ятидюймовий диск і, як він сам сказав, у своєму гаражі бавився, як сполучити процесор із цим диском. Він це показав Стіву Джобсу, а той умів гарно продавати. Так з’явилася Apple.
Про майбутнє комп'ютерів: Ілон Маск і «чіпи»
– Вже коли я винайшов перші магнітні головки, в мене з’явилася ідея збудувати невеличкий комп’ютер, який я буду носити в кишені і який буде сполучений з моїм мозком електронічним сигналом.
Те, що я хочу запам’ятати, але воно в мене не запам’ятовується, буде записано на цьому диску в кишені. Це були сімдесяті роки. З мене сміялися.
Я хотів ту ідею запатентувати, а мій шеф, якому я це розповів, не хотів навіть поставити свій підпис під тим, що він погоджується це патентувати. А сьогодні Ілон Маск вже працює над таким комп’ютером, який він сполучає із мозком мавп і за допомогою комп’ютера він може керувати мавпами.
Я думаю, що розвиток таких ідей залежатиме від таких заможних людей, як Маск або ж тих компаній, котрі побачать у цьому якусь велику користь для себе. Очевидно, Маск це реалізує першим.
Про Україну: Я вважаю себе українцем, але якби я лишився, то був би у Сибіру, або розстріляний.
– Я себе вважаю українцем. Ніяк інше! Я маю і канадське, і американське громадянство, але це не означає що я себе вважаю американцем.
Так, я себе вважаю американським громадянином, я себе вважаю канадським громадянином, оскільки маю паспорт. Однак душею відчуваю, що я – українець.
Коли я приїжджаю до України, я відчуваю, що я є у своїй країні, де я народився і де все мені рідне.
Я поїхав з України, коли мені було 13 років. Коли увечері до Жовкви прийшли совєтські війська, то вже вночі з’явилися списки тих хто має бути розстріляний наступного ранку.
У тих списках був мій батько, котрий працював адвокатом у Жовкві. Його встигли вивезти за ріку Солокію до Угніва, де якраз затрималися німці і так мій батько врятувався в німецький частині. А нас – мене сестру та маму вивезли наступної ночі.
Для тих, хто хотів втекти від совєтської окупації, уночі їздив спеціальний неосвітлений потяг до Угніва.
Якби я лишився в Україні, то був би у Сибіру, або розстріляний.
Любомир Романків, винахідник
Про те, чому в Україні немає своїх Ілонів Масків
– Україна – це країна де є дуже багато людей з цікавими думками. Проте в Україні є олігархи. Якби ж вони не ховали гроші за кордоном, а витрачали їх гроші на розбудову технологій в Україні. Але вони того не розуміють і держава це дозволяє…
Україна була провідною країною світу у багатьох напрямках.
Дивіться, «Мотор Січ»: такої іншої «Мотор Січі» немає ніде!
Хто збудував літак «Мрія»? Українці! Ніхто більше не збудував такого літака.
Хто збудував перші ракети, які будувалися на «Південмаші»? Такі ракети не будувалися ніде.
І коли Америка почала нещодавно будувати такі ракети, то куди вона зверталася? До України!
Значить Україна має величезні можливості, однак не використовує їх.
Про життя: нічого б не міняв
– Я б нічого не міняв у своєму житті. Я всім задоволений. Я використовую усе найкраще з того, що дає мені життя.
В мене немає якихось думок, на кшталт, що я б змінив. Ну от хіба що зараз я б хотів сидіти десь на Карибському острові (сміється - ред.)і там би відпочивав і не думав про те, що робитиму у наступні 10 років.
Любомир Романків
- працював в IBM понад 50 років;
- запатентував 65 винаходів;
- написав понад 150 наукових статей;
- отримав тільки від IBM 25 нагород.
Любомир Романків із 1997 року є начальним пластуном української скаутської організації «Пласту».
Любомир Романків (в окулярах) із іншими почесними пластунами.
Ось що казав Любомир Романків про «Пласт».
– «Пласт» мене самоорганізував і дав мені певний спосіб думання, український патріотизм.
Пригадую, як мої батьки, живучи в Канаді, казали: «Переступаєш цей поріг – і ти вже в нашій Україні. Там, за порогом, чужий світ. І тут є наша Україна».
Це особливі слова, і я їх дуже добре пам’ятаю… Коли я в Україні, то не відчуваю своєї іншості.
– Як це бути начальним пластуном?
– Для мене начальний пластун – почесне звання. Це людина, яка надає найвищі відзначення, контролює, щоби організація рухалася у правильному напрямку. Так, як найкраще для «Пласту», молоді, України. Це свого роду вишкіл, виховання і підготовка молоді до життя.
Молодому поколінню я б хотів порадити багато працювати над собою, над своїми знаннями, не лінуватися. Зараз багато корисної інформації в інтернеті, можна сидіти годинами і вчитися, стежити за тим, як розвивається наука, куди рухається політика і світ в цілому.
Україну мають розбудовувати сильні молоді люди, які бачили світ, пізнали його і вернулися назад.
На останньому особливо хочу закцентувати: попрацювати за кордоном, здобути безцінний досвід, зав’язати зв’язки – і тоді повернутися до своєї країни.
Це однозначно допомогло б Україні у розбудові новітніх технологій та індустрій.