Ірина Кобець
78% українців вважають своєю рідною мовою українську, а 18% – російську, свідчать дані опитування, проведеного Фондом «Демократичні ініціативи» імені Ілька Кучеріва спільно з соціологічною службою Центру Разумкова. У східному регіоні 59% респондентів рідною вважають українську і 34% – російську. На заході та в центрі України, відповідно, 97 та 88% громадян відзначають, що українська є їхньою рідною мовою, а на півдні таких найменше, 56%.
У День української писемності та мови 9 листопада відбувся традиційний Радіодиктант національної єдності. Його писали по всій країні:
Радіодиктант пишуть старшокласники у Світлодарську Донецької області
Диктант цього разу читав Юрій Андрухович, а текстом був початок його нового роману. Автор вважає, що текст був досить складний, хоча й мав лише 199 слів. Радіо Донбас.Реалії підготувало для вас пам’ятку найхитріших моментів із цього диктанту.
*усі слова ми перевели в початкову форму
Буяти – виявлятися на повну силу, бути в розквіті.
Буяють сади, затьмарюючи розум хмільним ароматом.
Невимірний – той, що неможливо виміряти.
Невимірний простір розгорнувся навколо героя, і виходу з нього не знайти.
Складність тут у написанні частинки не- разом чи окремо. Тільки разом, адже можна дібрати синонім без цієї частинки – величезний, безмежний.
Псевдокитайський – несправжній китайський.
Брат привіз у подарунок псевдокитайську старовинну вазу. Виявилося: її виготовили 3 роки тому в Харкові.
Це слово також пишемо разом, адже псевдо- зі загальними назвами пишеться разом.
Асфоделі – рід квіткових рослин із підродини асфоделевих, що містить у собі близько 20 видів.
Розквітли наші асфоделі.
Це слово, мабуть, стало каменем спотикання для більшості учасників радіодиктанту. Але тепер його нема чого боятися.
Дивовижа – диво.
І скільки у світі ще тих дивовиж, одному Богу й відомо.
Саме слово себе охарактеризувало: дивне, та й годі. Проте ще раз запевнімося, яка багата наша мова.
Тим часом у Світлодарську
Незлюбити – не полюбити.
Ой незлюбила свекруха невістку як кішка собаку: тільки й чекала, де б її підловити.
Скоріше, розмовний варіант «не полюбити», який має відтінок швидкості й остаточності дії. Пишеться разом.
Барва – колір, забарвлення.
Барви осені прекрасні й невгамовні.
Часто плутають із фарбою, але це зовсім різні речі! Фарба – це речовина для забарвлення предметів, тоді як барва – поняття абстрактне. Тож дружіть із паронімами.
Відтак – потім, далі.
Вклонились, глибоко здихнули, пішли відтак за краєвид, і сонце втомлено сідало, і соловейко сумно стих.
Зараз слово стрімко набирає популярності. Його варто писати тільки разом і вживати тільки доречно.
Дощенту – повністю, без залишку.
Знесли будинок дощенту, а дітям ніде жити.
Так само пишімо разом за загальним правилом для прислівників і вірмо, що дощенту руйнуватимуть тільки наші сумніви.
Червінь – рум’янець або густа червоно-коричнева фарба для розписування череп'яного посуду, яку добували із спеціальної кольорової глини.
З’явилася така сором’язлива червінь на щічках, як тільки побачила його пастушка.
У диктанті це слово жіночого роду вжито, скоріше, в переносному значенні як колір листя на деревах у парку. Так само, як і жовтина. Це надало тексту художності й атмосфери.
Чуйність – уважність і сердечне ставлення до людей.
Чуйність – запорука людяності. Без неї серце крижаніє.
Багато жителів України навіть не підозрюють, як сказати державною мовою «отзывчивость». А ви тепер знаєте.
Млистий – зі млою (темрявою).
Млисті фігури оточували Марічку, але для страху місця не було.
Ще одне художнє слівце можна запам’ятати, щоб використовувати в майбутніх шедеврах.
Ось такі мовні цікавинки запропонував Юрій Андрухович.
Ми точно знаємо, що у 2019-му диктант написали й на окупованій території. Надсилайте ваші фото, якщо писали його й цього разу!